Досега в Розуел :
Лиз Лиз погледни ме!
Ако разбера,че продължавате да се виждате
... ще я кача на следващият самолет за Върмонт. - Върмонт?
Академията" Уинаман", интернат за момичета.
- И ще го направите? - Да, само за да я предпазя далеч от теб.
Да, ще го направя.
Искам да се разделим.
Аз съм ли единственият, който вижда това?
Страхотни са. Звучат много добре.
- Къде са всички? - Има толкова много други дуети.
Добри дуети.
Аарон Невъл и Линда Ронстад могат да не се държат за ръце.
- Както могат Елтън Джон и Кики Дий. - Елтън Джон харесва момчета.
Да, добре, капитанът ще се смили ли над Тенил?
Какво? Кой?
О, в името на всичко свещено, стойте далеч един от друг!
Трябва да си измия очите.
Хей.
Здрасти,пропусна половината.
Да, задържаха ме в библиотеката.
Добре, Изабел и Джеси ще дойдат ли?
В Санта Фе са тази вечер.
Ами Майкъл?
Това е нещо голямо за Мария.
Упражнява се цяла седмицата.
Никой от нейните приятели не дойде.
Не мисля,че забелязва.
Хайде.Съжалявам.
Не съм тази, на която трябваше да се извиниш.
Какво има?
Нищо. Мисля,че не съм добре нещо.
- Да, има лош грип в момента. - Аx, страхотно.
Да, ужасно е.
Треска. Възпално гърло. Повдигане.
- Неконтролируемо желание за танц. - Не, Макс.
- Моля те , Макс. Хайде.
Моля те , недей...
Aх!
ПРОМЕНИ
Картофи по Плутонски, моля.
- Благодаря ти. - Поздравления.
- И лека нощ, нали? О'кей.
- Чао. Чао.
Мария, преди да забравя, тук е надника ти.
- Не е много. - Хайде, направих го за ти помогна.
Хей, мислехме си, и единодушно решихме.
Ако желаеш да пееш с "Кит - Шикърс" за постоянно?
Ами Шик?
Имам предвид, не просто да заместваш.
Ще изпееш няколко соло изпълнения. И ще пеем заедно, разбира се.
Аз работя с готов списък.
-"Baby, It's Cold Outside" в този рок стил - Чудесно.
- "Stop - Dragging My Heart Around." - Класика
- "Islands in the Stream." - Не толкова много.
Забравяш онази. Какво се казваше?
- Да. - Чудесно.
- Сбирката е утре. О'кей.
Обичам те.
Доминик Лазар. "Медуза Рекърдс". Гледах ви тази вечер.
О, благодаря ви. Джим Валенти. Певец. Приятно е да се запознаем.
Вие бяхте наистина, наистина добра. Между другото, аз никога не казвам това.
Добре, благодаря. Мария е приятно допълнение, не мислите ли?
О, вие там ли бяхте?
- водещ певец. - О.
О, да. Да. Страхотна е.
- Мария. Коя Мария? - Де Лука.
Мария Де Лука. Искам да работя с нея.
Обърнали сте се към дамата с наистина видните обувки, между другото.
Благодаря ви. - Не знам коя си мислите,че съм...
... но аз мога просто... аз мога да гарантирам, ,че хванахте грешното момиче.
Аз съм ръководител на "A Р".
Издирвам таланти на югозапад.
Който и да е с глас като твоя, и който може да пее с група като тази...
... определено не е грешното момиче. Имаш ли минута?
- Да, да. Чудесно.
Ето, тук.
Как беше шоуто?
Добро. Лека нощ.
Малко е рано за лягане. Нямаш ли домашно?
Да, направих го вече.
Г-жа Флешър се обади от офисът за професионална насока.
Две 3-ки? По испански език и история?
Защото имах два изпита в един и същ ден, очакваше се.
- Всеки иска повече. - Правилно.
Това ли ти е извинението, което ще използуваш на интервюто за Харвард?
Имам главоболие, можем ли да говорим утре?
Аз отстъпих ...
... защото ти обещахте да се вземеш в ръце
Харвард беше твоя мечта откакто беше на 6, нали?
Пет. И то защото постави плакат на Кембридж над моето легло.
Да.
Имаш повече мозък в малкия си пръст...
... отколкото всички деца в ROSWELL имат в телата си.
- Татко, моля те. - Аз съм сериозна.
Колко от тях са мислили да отидат в колеж?
Те просто живеят, гледайки MTV...
... сънуват рок-звезди.
Ухууууу!
Етикета изисква да се подпиша. Ще бъда рок-звезда.
Ще използваме мухата за да открием генетичните йерархии.
Как,чертите се променят в населението...
- Лиз. ... и защо.
- Беше заспала. - Не, не бях.
Имаш малко слюнка на....
О, ужас.
Г-н Евънс, г-ца Паркър. Проблем ли има при вас?
- Не. мм, мм. - Не. мм, мм.
Добре, тогава, нека да се върнем към биологията.
Зле ли се чувстваш? Да, главата ми е замъглена...
... и тялото ми е като довлечено до тук.
- Може би е грип. Тихо.
Ще се прибера вкъщи след училище...
... Татко не се е отказал от това интервю.
- Какво интервю? - Имам среща...
... с човекът за приемания от Харвард след два дни.
Нищо особено, просто тези крайни срокове...
... и ако искам да остана жива...
... това интервю е нещото, което трябва да направя.
О, О'кей.
-Май трябва да започваме. - Правилно.
Лиз, броя ти на белите кръвни телца е нормален...
... което елиминира каквато и да е бактериална инфекция.
Може би имаш вирус. Изпитваш ли каквато и да е замаяност?
- Не. - Кашляне?
- Не. - Какво друго...?
- Сексуално активна ли сте Лиз? - Не.
Не. д-р Франк, не....
Не мога да ти помогна да се предпазиш, освен ако не си напълно,честна с мен.
Да ме предпазите от какво?
Когато сте млади, понякога недоглеждате последиците...
... от незнание за интимността.
И има възможност, да хванеш нещо...
... дори от този, който обичате.
Странни симптоми. Забихте ме. - Хм...
Добре, умора, и неспособност да се концентрираш.
Аз също, всеки ден.
Имам някакви халюцинации.
Нима? Какви например?
Добре, като вчера например гледах се в огледалото в училище...
... и лицето ми напълно изчезна.
Имам предвид... не, наистина.
Това е сериозно, Кайл. Нещо странно ми се случва.
О'кей, защо ми казваш това?
Това, което ме прави, различна от всеки друг...
... е фактът,че аз бях излекувана от извънземно.
Да, и аз също.
Сега, когато засегна един от най-дълбоките ми страхове...
... нека да приема, че си подложена на голям стрес.
"Буда, вземи ме".
Тази книга ми помогна в някои трудни периоди.
Ето, момиче. Вземи я.
Какво...? Какво правиш...?
Ти... ти как го направи...
Кайл, мисля, че се променям.
Не, не искам да казвам Макс Не още.
Но той е този, който ни излекува. Той трябва да зне.
- Уплашена съм за да му кажа. - Защо? Споделяш всичко с него.
Не, той рискува толкова много когато ме излекува.
Това е, което ме накара да се влюбя в него.
- Да, и аз. - Кайл!
Виж, това, което се случва тук е наистина страшно.
Ако не му кажа, мога да те изгубя.
Знам.
- Толкова ми е трудно, ще отида да говоря с него. - Не.
Съжалявам. Не....
Може ли да уважиш чувствата ми?
Мисля,че е лоша идея да запишем това шоу.
Забелязах.
Трябва да вървя.
Лиз.
Не си сама в това.
Ако имаш нужда от каквото и да е, извикай ме.
Благодаря.
Аз пропуснах да дойда снощи защото трябваше да връщам смяна.
- Майкъл,..., и да седя в бара...
... слушайки музика не слагай Снапъл-а на масата.
- Майкъл, трябва да говорим. - По-късно.
Само пет минути.
- Твоето съществуване ме ужасява. -Лека нощ.
Една жена ме гледа как пея снощи и ми предложи демо.
- Предложи ти какво? - Да запиша демо касета.
Нещо като тест. Ще запиша три или,четири песни.
- Можеш ли да повярваш? - Не.
Боже, нещо такова се е случило на Алиша Кийс или не..
... на Фиона Ейпъл или нещо такова беше. Не и на мен. Не и в Розуел.
- Още съм шашната! - Поръчах си картофена салата.
Искаш ли да чуеш нещо наистина глупаво, Майкъл?
Когато Доминик, ми каза новината...
... първото нещо, което си помислих беше, "Не мога да чакам да кажа на Майкъл."
- Това е глупаво, благодаря. - Погрешен подбор на думи.
Ти си първият човек, с когото исках да споделя това.
Чаках те отвън два часа.
Наистина съм щастлив за теб, Мария.
MTV, Идваммм.
Това значи,че пак сме заедно.
Майкъл знае ли това?
Той знае,че не съм заинтересувана от това, което мислехме да правим.
- Имаме много свободна връзка. - Звучи толкова романтично.
Защо не облечеш оня,черен костюм?
Черният костюм? Коя си ти, леля ми Мод?
Правилно? Определено. Хайде.
- Трябва да ти кажа нещо... - Знаеш ли какво друго си мисля?
Не е съвпадение, моят живот започна...
... кога Майкъл и аз се разделихме. Не знаеш колко освобождаващо е това...
... да бъдеш освободен от всичко, от този хаос.
Неочаквано моят живот е наистина като Живот.
Да.
Защо не пробваш обувките?
И така, Мария, пиеш ли?
- Не. - Наркотици?
- Не. - На мен ми е все едно.
Но момчетата горе, може да ме попитат.
- Защо? - Знаеш...
... просто милиони тинейджърки и техните проблеми.
- На колко години каза,че си? - Токущо навърших 18.
О, Чудесно. Това е, което ще казваш на хората през следващите три години.
- Майкъл. - Здрасти.
Просто се отбих да видя,че нещата вървят.
- Хей, Майкъл. -Здравей, Доминик Лазар.
- Майкъл е просто, той е... - Приятел на групата.
Ние сме насредата на записа.
- Окей, няма да преча. - Да, добре.
Мария, бонбонче, трябва да ми кажеш кога ще можеш да пътуваш.
- О'кей, къде ще ходим? - Ню Йорк.
- Ню Йорк? Хората ми харесват това, което направихме тук...
...но ще запишем демонстрацията там.
- За колко време няма да я има? - В най-добрия случай?
Завинаги. Тя може да се връща тук когато поиска...
... Когато кметът ще реже лентата, например.
- Ню Йорк. - Това проблем ли е?
О, не, не. съвсем не.
Добре.
Пет, шест, седем, осем. И едно, две, три,четири....
... пет, шест, седем, осем. Това е, приятели.
Колеж за умствено недоразвити?
Ще ти помогна да влезеш в Харвард.
"Защо университет Харвард?"
Ъм...
Когато бях в девети клас, прочетох една наистина удивителна статия...
... от д-р Лаура Холт.
Тя е професор в отделът по молекулярна и клетъчна биология.
И тя ми даде напълно различна представа за науката.
Тя наистина промени живота ми.
"Какви са вашите три най-силни страни?"
Защо ми помагаш?
Защото ако вляза...
Кембридж е наистина далече, Макс.
Знам това.
Но това е наистина важно за теб.
"За какво съжалявате?"
Какво не е наред? Боли ли те?
Малко.
Не знам. Разтревожена съм за всичко което става в училище.
Знаеш ли какво,трябва да вървя.
Татко ме очаква в "Крашдаун".
- Благодаря за помощта Макс, - Лиз, чакай.
- Добре ли си? Да.
Да, добре съм.
Просто си мисля,че този грип ме опитва да ме събори.
Трябва да се прибера вкъщи да си легна.
Oу! Ахх!
Не съм направил това.
Аз го направих го.
Това не е възможно.
Да, възможно е.
Ти ме излекува, и сега съм различна.
Винаги сте ми казвали, че съм импулсивен и глупав.
Глупаво е да се промъкваш в пустинята докато баща ти...
... наблюдава - всеки ход. - Млъкни.
Чия беше идеята да заровим извънземните неща?
- Нарича се кутия за банков депозит. - Имам нужда книгата.
Може да е останало нещо, което да ми даде отговор за Лиз.
- Прочете я поне 10 пъти. - Добре, може би пропуснах нещо.
- Ами ако няма нещо вътре? - Добре, тогава аз ще намеря някой, който знае.
Дори ако трябва да се свържа с ФБР.
Хей, Макс,знам,че това е важно, но трябва да запазиш спокойствие.
Добре, не вдигай шум. Ако ни усетят, няма да можем да й помогнем.
Това е риск, който искам да поема.
Заби ми шамар. Усети ли?
Имам лопата тук, и ти помагам.
Има нещо грешно, и не знам как да го оправя.
- Ще измислим нещо. -А ако не успеем?
Ами ако стане по-лошо?
Мислил съм за това стотици пъти, откакто разбрахме какви сме.
Знаеш ли колко възможности е имала Лиз ?
Николко.
И това е , което тя получава в замяна.
Ще направя всичко, което е необходимо за да й помогна. Ако не ти харесва, напусни.
И така, г-це Паркър, защо, Харвард?
Добре, когато бях на 14, прочетох работата на д-р Лаура Холт...
... и знаех,че исках да се уча от нея.
Лаура е удивителен професор.Мисля, че вие двете наистина ще го осъществите.
Наистина ли смятате...
Съжалявам, какво?
Лиз?
Съжалявам. Можете ли да повторите въпроса?
Наистина ли възнамерявате...?
Аз предполагам. Аз....
Аз не съм много сигурна.
Сега, очевидно Харвард...
Лиз, какво правите?
Съжалявам. Аз съм...
Съжалявам. Съжалявам.
Тук. Тук.
Здрасти.
Хей. Изглеждаш страхотно. Среща ли имаш?
Не. Просто уговорка с Доминик тук.
- Добре. - Слушай, исках да ти благодаря.
Ако не ме беше поканил да пея с групата,това никога нямаше да се случи.
Не трябва да ми благодариш. Ти беше страхотна.
- Да, така беше. - Добре, благодаря.
И аз мисля така.
Просто имам чувството, ,че ти отнех нещо.
Не си ми отнела каквото и да е.
Виж, колко,често ти се случва това?
Трябва да отидеш с нея. Аз щях, ако се случеше на мен.
Трябва да отидеш с него. Аз щях, ако се случеше на мен.
Знам.
Слушай, ще закъснея за прослушването.
- Добре, Ще кажеш ли на момчета здрасти от мен? - Разбира се.
- Късмет. - Благодаря ви.
- Хей. - О, благодаря,че намина.
- Закъснявам, така,че имаш само минутка. - Ще отнеме малко по-дълго от това.
- Джеси го няма. - Ще ме извининиш ли?
- Помолих го да прегледа договора. - Защо правиш това?
Говорих за местенето ти в Ню Йорк.
- Джеси не е ... - Искам да се уверявя,че си защитена.
Ок, Майкъл, стига. Виждам какво се става тук.
Не отхвърляй приятелски съвет.
Не, имам предвид с нас.
Наистина оценявам интересът ти, но не трябва да се грижиш за мен.
Нашите съдби вече не са свързани.
Просто спахме заедно ли?
Да, направихме го.
- Но това не значи нищо вече за теб. - Беше страхотно...
Това е просто, то не е... беше нещо спонтанно.
Чувствахме се добре, усещаше се.
Това е началото на един страхотен ден. Усещам го.
- Майкъл. - Предчувствие.
Голяма работа.
Пожелавай ми късмет?
Съжалявам. Аз съм сигурна,че имаш друга работа.
Не, виж, аз предложих.
Просто нямаше на кого другиго да се обадя.
- Мария не знае ли? - Още не.
Това демо е,като нещо наистина голямо за нея.
Тя се отказа от толкова много неща от живота си заради всичко това.
Как я караш?
Нямам признаци засега. Но, нали знаеш...
... Макс ме излекува, също както преди година излекува теб...
... значи може би просто трябва да чакам това да се случи и на мен.
Късметлия си.
Какво стана?
Покажи му.
Боли ли?
Появява се и изчезва.
Ще умра ли?
Адам Чейс идва насам.
Той е легендарен продуцент, и ако харесва песните ти...
... вие може да си почистиш мантото от праха и да наемеш прислужница за да бърше твоята "ГРАМИ".
- Какво правиш? - Това е евкалипт.
- Помага ми да запазя спокойствие. - Е, бонбонче, достатъчно.
Миришеш като Джей Ло. Уау.
- Кейси. - Доминик.
- Какво става, скъпа? Ясно вие....
...Изглеждаш толкова шик. - Ти също.
О'кей. Това е нашата находка. Адам Чейс, Мария Де Лука.
- Радвам се да се запознаем. - Радвам се да се запознаем.
И така?
- Това е сингъл. - Знаех си.
Нарича се "Поведение" За раздялата ми с моя приятел..
Правилно. Пооправих го. Искате да я чуете?
Да, с удоволствие.
Здрасти, да. Адам Чейс, целият.
О, да. Момичето ще бъде страхотно. О'кей.
О'кей, довиждане.
- Ръкопляскания, нали? - Това за мен ли е?
Да, ремиксирах вокалите.
Пооправих това онова.
Беше малко позаспала, но получавате награда.
- Уау, то е номер едно, нали? - Вие го знаехте.
Това беше страхотна любовна песен.
Да, добре сега даже хората даже могат да танцуват на нея.
- Мразите ли го? - Не.
Не, просто се опитвам да бъда повече ПиДжей Харви...
... а това прозвуча като Бритни Спиърс.
Аз напълно си противореча.
Моята музика е много лична за мен, Доминик.
О'кей, Мария, това е моята работа да намирм таланти, които да продават записи, нали?
А сега, захарче, ти имаш погледа и таланта да правиш това.
Но когато става въпрос за музиката, скъпа, трябва да оставиш това на професионалистите.
- Аз съм просто стока? - Не.
Не, ти си много талантлива.
Но този етикет ти го слагам защото инвестирам много пари в теб.
И, знаеш, те плащат сметките. Те казват.
Това е просто един от начините, който винаги е бил ефективен.
Вижте, може би трябва да попиташ себе си дали наистина искаш да правиш това.
Нека позная сблъска се с Джордж Лукас до видео магазина...
... и той те иска в следващия си филм.
Беше прав за мен, страх ме е.
Тези хора са фалшиви.
Те искат да ме превърнат в някаква сладникава поп-принцеса.
Това е много лошо.
Те превърнаха една от моите песни в абсолютен боклук.
- Това беше толкова унизително. - Защо си тук?
Може би трябва да отхвърля тази огромна възможност.
- Имам нужда да поговоря с някой. - Нека да изясним това.
Ти ме изхвърли за да изживеш мечтата си...
... и сега искаш да се откажеш?
Съжалявам, но просто наистина имам нужда от някакъв съвет.
Както каза, ние не сме свързани вече.
Бих те поканил да влезеш, бих те помолил да останеш в Розуел...
... защото това е, което искам най-много.
Но не искам да бъда човекът,когото ще обвиниш за разрушаване на живота си.
- Майкъл... - Трябва да си тръгнеш.
Нямам къде да ида.
- Имаш много други приятели. - Например? Лиз?
Опитах да поговоря с нея. Но я нямаше.
Знаеш ли какво става с нея?
Да, тя е погълната с работа и не отговаря на позвъняванията ми.
- Тя може би умира, Мария. - Какво?
О'кей, какво правим пак?
В книгата пише,че мога да използвам лекуващите камъни за да усиля моите сили.
Ако направим това, може да се изтрие всичко, което се случва вътре в нея.
Какво мога да направя?
Просто стой там.
- Боли. - Поеми дълбоко въздух.
- Няма да продължи много дълго. - Макс, моля те. Не мога.
Не!
Спри!
- Става. Усещам го. - Не!
- Макс! - Още малко.
- Лиз, трябва да ми се довериш. - Не мога!
- Просто спри да ме нараняваш. - Не се и опитвам.
Но, Макс, правиш го.
Винаги го правиш.
Защо спа с нея?
Защо?
- Лиз. - Всеки път, когато си спомняш за сина си...
... аз си спомням какво ми причини.
Как не ми повярва. Как можеше да не знаеш това?
- Лиз, моля те. Стой надалеч!
- Ти направи това. - Не, аз не съм.
Лиз, моля те . Моля те.
Макс! Макс! Макс! Спри, спро!
Послушай я. Да не искаш да я убиеш?
- Ще ти помогна да се качиш. - Мога и сама.
Аз наистина казах всички тези неща на Макс, нали?
Да.
Не можах да се сдържа. Всичко...
...експлодира.
Как да го погледна?
Виж, той разбра, ,че си объркана.
Не можеше да контролираш това, което каза.
Но аз бях. И това е начина, който усещам дълбоко в себе си.
- И сега той знае, Кайл. - И какво?
- Не мога да го върна. - Лиз, виж....
...не трябва да се притесняваш за Макс в момента.
Трябва да се погрижеш за себе си.
Разбираш ли?
Да.
Ок, сега се опитай да подремнеш.
Тук съм.
- Толкова съжалявам. - Мария, спри да се извиняваш.
Току що преминах през ада.
Точно това, е което не искам да става, за да можеш да се оправиш бързо.
Не вярвам. Ние сме най-добри приятелки, Лиз Паркър.
- Никога повече не прави това, ок? - О'кей.
Наистина не трябваше да пускаш тази музика.
Казах ти... - И сега какво?
Трябва да... трябва да отстъпваш.
- И така какво? - Аз не съм предател.
Това е страхотно.Кажи това на всичките си колеги от фабриката за сирене.
- Сигурна си,че ще бъдат много впечатлени. - О'кей. Кучка.
Мария...
... имаш повече талант от всички взети заедно...
... повече от всеки друг човек в това градче. - От кой например?
Сериозно.
Намери начин да отстъпиш без да изгубиш това, което е важно за теб.
Защото ако не правиш това, винаги ще бъдеш нещастна.
Щях да ходя в Ню Йорк. Но няма да те оставя.
- Съжалявам. - Ще се оправя, наистина.
Добре. Утре аз ще поканя Доминик на моя можеш-да-изядеш-всичко бюфет.
Боже, може ли живота да бъде малко по-сложен в момента?
Понякога просто ми се иска, да затворя очи и бъда някъде другаде.
Кафене В Париж?
Не, Ямайка.
Плажът. Синият океан. Топлият пясък между пръстите ни.
- Чувставш ли се по-добре? - Да.
И аз.
Макс, какво правиш? Не трябва да си тук.
- Обаждах се. - Бях навън с Мария.
- Помислих,че нещо се е случило. - Не, не е.
Виж, татко ще е тук след няколко минути. Наистина...
Макс, трябва да вървиш.
Виж, трябва да идем в Лос Анжелис Лангли знае какво да направи.
- Макс - Мария може да ни прикрива.
- Не. - Лиз, Лиз.
Всичко което каза в пустинята. Не можем просто да се преструваме, че не се случило.
Трябва да поговорим за това.
Лиз, моля те, не ме спирай.
Какво ще правим?
Трябва да измисля нещо. За себе си.
Обичам те.
Скъпа, какво има?
Живота ми е извън контрол.
искам да отида в интерната.
Скъпи Макс, "Какво е толкова хубаво да си нормален?"
Спомняш ли си кога ме попита това?
Тогава, отговорът беше,"Нищо."
Заради теб, Макс.
Защото толкова много те обичам.
Сега, обаче, отговорът е различен.
Нормално е нещо, от което имам нужда, и затова трябва да се махна.
Аз трябва да си изясня, какво означава моят живот...
... далеч от Розуел и далеч от теб.
Не ме мрази защото правя това.
Обичам те повече от колкото можеш някога да си представиш.
Лиз.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2002